Fant denne her hos Anne Charlotte. Den er absolutt verdt en visning.
Den er beskrivende om personer i bibelen og hva som er viktig synes jeg.
bibel
![](<480:https://leisegang.no/filer/jesus-loves-you-170x85.jpg, <768:https://leisegang.no/filer/jesus-loves-you-250x156.jpg, >768:https://leisegang.no/filer/jesus-loves-you-550x343.jpg)
Hvordan bli kristen?
Kristen på kristenblogg.net ga meg en liten klage eller oppfordring som jeg vil ta det som. Jeg har ikke skrevet noe særlig om hvordan du blir kristen, eller frelst som noen sier. Jeg må bare legge meg helt flat her og si at det har jeg ikke skrevet så mye om, men nå kommer det!
Så hva vil det si å være en kristen? Og hva er det som skiller en kristen og en ikke-kristen? En kan gjøre gode gjerninger, en kan være snill og grei, men det som skiller en kristen fra en ikke-kristen er noe så enkelt at den kristne har Jesus.
Å bli kristen er ikke så vanskelig som du kanskje vil ha det til. Du trenger ikke å ha gjort masse ting. ALT er allerede gjort. Jesus gjorde ALT for oss på korset og med det han gjorde så trenger ikke du å gjøre noe. Tenk så fantastisk.
Det å være kristen vil egentlig si at du tror på Jesus og at han døde for dine synder og feil. Vi er perfekte i Guds øyne fordi han ser bare Jesus. Det er vårt forhold til Jesus som avgjør. Han er den eneste veien til Gud.
For å bli en kristen så må du bekjenne syndene dine og be om tilgivelse for det gale du har gjort.
Men dersom vi bekjenner våre synder, er han trofast og rettferdig, så han tilgir oss syndene og renser oss fra all urett. 1.Joh.1,9
Etter at du har bekjennt dine synder og bedt om tilgivelse så må du bekjenne at du tror på Gud. Og be han om han kan frelse deg.
Gud du elsket verden så mye at du gav din egen sønn for å dø for mine synder på et kors, så at alle dem som tror på Han vil ikke gå fortapt men ha et evig liv. Ditt Ord, Bibelen sier at vi er frelst av nåde gjennom tro som en gave i fra deg. Det er ingen ting jeg kan gjøre for å få meg fortjent til denne frelsen.
Jeg tror og bekjenner med min munn akkurat nå at Jesus Kristus er din sønn, han som kom for å frelse verden. Jeg tror at han bar min synd på korset ved at han døde og betalte prisen for min synd. Jeg tror også i mitt hjerte at du reiste ham opp fra de døde.
Jeg ber nå om tilgivelse for mine synder, og jeg bekjenner at Jesus er min Herre! I følge ditt Ord, Bibelen, er jeg nå frelst, blitt en kristen, og jeg vil tilbringe evigheten sammen med deg! Takk Gud, min far! Jeg er så takknemmelig! I Jesu navn, amen.
Du har nå bedt din første bønn og er nå en kristen!
Husk at det bygger ikke på følelser det å være kristen. Du er like mye kristen uansett om du har en skikkelig dårlig dag eller en skikkelig bra dag. Det viktige er å ta Jesus med i hverdagen.
Husk at Gud er bare god og elsker alle mennesker. Joh.3.16
- Det er kun en vei til frelse og det er gjennom Jesus.
- Det finnes ikke noe annet vi kan bli frelst av.
- Vi kan heller ikke gjøre gjerninger for å bli frelst.
- Alt vi kan gjøre er å kalle på Jesus og ville tilhøre han.
Det er nå det nye livet starter. Du er født på ny. Du er blitt et Guds barn. Dette er et faktum fordi Guds Ord sier det. Tusenvis av mennesker har opplevd dette før deg. Det har ikke så mye å gjøre med hva du tenker eller føler. Din frelse er ikke avhengig av dine tanker og følelser. Gud har talt til mennesker ved sitt Ord; Bibelen. Og Bibelen sier, at om du kommer til Ham, vil han frelse deg og føde deg på ny. Ditt nye liv er altså en realitet.
Det som kommer nå er veldig viktig. Finn deg en menighet, en cellegruppe eller huskirke. Et stort felleskap som du kan gå på møter og få god forkynnelse fra. Og like viktig er cellegruppen. Et lite felleskap som du og 7-8 andre deler fra livene sine. Deler ting som du har fått når du har lest i Bibelen og erfaringer og alt slikt. Det er veldig nyttig å få erfaringer fra andre så slipper du å havne i fellene selv.
Stikkord
![](<480:https://leisegang.no/filer/sitron-400x270.jpg, <768:https://leisegang.no/filer/sitron-500x337.jpg, >768:https://leisegang.no/filer/sitron-600x404.jpg)
When Life Gives you Lemons…
Make Lemonade! Denne har du kanskje hørt før. Eller kanskje denne: Life is a rollercoaster. Just gotta ride it! eller denne: Det er i motbakke det går oppover :) Det finnes mange slike. Kan du noen?
Det å takle ting og bare gjøre det beste ut av situasjonen er kanskje det som jeg kunne ønske jeg var bedre på. Det er en egenskap jeg mangler føler jeg. Jeg blir fort negativ synes jeg.
Det står så bra i Bibelen.Jeg synes i hvert fall at dette er relevant til utsagnene tidligere. Se i vers 10 nedefor. Det er det jeg snakker om. Jeg har lært meg å klare meg med det jeg har.
Filipperne 4, 11-13
10 Det gleder meg stort i Herren at deres omsorg for meg nå skyter nye skudd. Dere har nok hatt omtanke for meg før også, men hadde ikke mulighet til å gjøre noe med det.11 Jeg sier ikke dette fordi jeg led nød, for jeg har lært å klare meg med det jeg har.
12 Jeg vet hva det er å ha det trangt,
og hva det er å ha overflod.
Jeg er innviet i alt,
å være mett og å være sulten,
å ha overflod og å lide nød.13 Alt makter jeg i ham som gjør meg sterk.
Hvis du har mye motstand så lærer man seg å takle det. Er det glede så klarer man det og. Jeg har hatt overflod av glede og hatt veldig lite glede. Jeg har vært sulten på mere kunnskap om bibel og Jesus.
Vi har alle problemer. Jeg vet DU har problemer. Alle har det. ALLE. Vi kommer ikke unna det. Vi ønsker oss ting vi vet ikke er godt for oss eller vi rett og slett ikke trenger det. Jeg tror alle burde hatt litt nød i livene sine. Ha det litt trangt.
Jeg tror det gir oss mere glede når vi kommer opp fra en bølgedal. Alt går opp og ned i livet. Det gjør at jeg setter så mye pris på toppene enn det jeg gjorde før.
Det siste verset i teksten. Alt makter jeg i ham som gjør meg sterk. ALT ikke bare noe, men ALT. Hvis du går til Jesus med alt så tror jeg at du får mye mere ut av Bibelen og av Jesus. Du kommer nærmere og du får mere.
Hva er dine tanker rundt teksten?
![](<480:https://leisegang.no/filer/the-heart-170x85.jpg, <768:https://leisegang.no/filer/the-heart-250x109.jpg, >768:https://leisegang.no/filer/the-heart-550x241.jpg)
Er dette tåpelig?
Jeg satt på hytta i helgen å tenkte litt mens jeg hørte på musikk og leste. Er dette skikkelig dumt og tåpelig eller er det noe i det? Kan det virkelig være sant? Er det sånn det skal være?
Jeg kom vel egentlig fram til at, Ja det kan virke tåpelig og NEI det er ikke det.
1 Korinterbrev 1,18
For ordet om korset er dårskap for dem som går fortapt, men for oss som blir frelst, er det Guds kraft.
Dette er veldig bra skrevet. La du merke til at det ikke står skrevet er frelst, men det står blir frelst. Dette er ord med et evighetsperspektiv. Evig liv i himmelen sammen med Jesus. Dette verset gir håp, håp om at flere skal bli frelst, håp om at det er håp for de ufrelste.
Videre i dete kapittelet så tar Paulus(før Saulus) for seg mange ting som er veldig relevant i år 2010 også. Det står at den eneste måten til frelse er å ta i mot Jesus. Ingen kunnskal eller visdom kan gjør jobben for deg. Du kan ikke frelse deg selv. Likeså kan du heller ikke frelse noe annet menneske. Det er Gud som gjør den jobben. Takk og lov! Du skal bare hjelpe de til å snakke med Gud. Be han om å bli frelst og å få evig liv!
Jeg lurer på en ting. Vet du om noen skikkelig vellykkede folk i bibelen som var med i en lignelse? Noen som var veldig kloke eller vise mennesker? Av alle lignelser jeg kan komme på så bruker Jesus de fattige, dumme, svake, syke, upopulære og de blinde. De blinde fikk virkelig gjennomgå i bibelen. De er i mange lignelser. Det tror jeg er fordi de hadde tro uten å kunne se. De baserte seg ikke på noen rent fysiske ting, men trodde på Jesus selv om de ikke kunne se han.
Johannes 11, 41-44
«Far, jeg takker deg fordi du har hørt meg. Jeg vet at du alltid hører meg. Men jeg sier dette på grunn av alt folket som står omkring, så de skal tro at du har sendt meg.» Så ropte han med høy røst: «Lasarus, kom ut!» Da kom den døde ut, med liksvøp rundt hender og føtter og med et tørkle bundet over ansiktet. Jesus sa til dem: «Løs ham og la ham gå!»
Jesus brukte til og med en død mann! DØD! Så hvorfor kan han ikke bruke deg?
1 Korinterbrev 26-31
Se på dere selv, søsken, dere som ble kalt: ikke mange vise etter menneskelige mål, og ikke mange med makt eller av fornem slekt. Men det som i verdens øyne er dårskap, det utvalgte Gud for å gjøre de vise til skamme, og det som i verdens øyne er svakt, det utvalgte Gud for å gjøre det sterke til skamme. Ja, det som i verdens øyne står lavt, det som blir foraktet, det som ikke er noe, det utvalgte Gud for å gjøre til intet det som er noe, for at ingen mennesker skal ha noe å være stolt av overfor Gud. Dere er hans verk ved Kristus Jesus, han som er blitt vår visdom fra Gud, vår rettferdighet, helliggjørelse og forløsning, for at den som er stolt, skal være stolt av Herren, slik det står skrevet.
Kristne er på ingen måte perfekte. Vi skal heller ikke tro at vi er det. Det er kun foran Gud vi er perfekte. Foran hverandre så er vi fulle av feil og mangler. Og bra er det. Bibelen brukte drapsmenn, kvinner som var tatt i hor og mange andre ting. Gud velger det som ikke er perfekt for å vise at han er Gud! Han bruker et ødelagt menneske, gjenoppretter det som er galt og bruker det til de mest fantastiske tingene.
Alt vi trenger å gjøre er å sette vår lit til han. Tro på han og gi våre liv til han hver dag. Vi må ikke bli en generasjon som er kun søndagskristne. Jeg vil ikke være det. Jeg vil leve med Gud hver dag.
Hvordan gjør jeg det? Ved å lese bibel, høre på lovsang, be, være stille. Du kan få mye av Gud uten å gjøre spesielt mye. Naturen kan vise hvor stor Gud er!
Kolosserbrevet 1,13-14
For han har fridd oss ut av mørkets makt og ført oss over i sin elskede Sønns rike. I ham er vi kjøpt fri og har fått tilgivelse for syndene.
Er bibelen tåpelig? Hva mener du?
![](<480:https://leisegang.no/filer/oppmuntre-ole_aasheim-samfoto-170x85.jpg, <768:https://leisegang.no/filer/oppmuntre-ole_aasheim-samfoto-250x166.jpg, >768:https://leisegang.no/filer/oppmuntre-ole_aasheim-samfoto-550x366.jpg)
Når oppmuntret du noen sist?
Hvis du ser for deg menneskene rundt deg. Hvor mange av de kan oppmuntre deg? Jeg har en del venner og kjente rundt meg som jeg virkelig kan bli oppmuntret av. Det er viktig. Det er veldig viktig. Jeg håper at det er gjensidig.
Jeg vil oppmuntre deg til at du i ditt liv oppmuntrer og gir komplimenter til de rundt deg. At du gjør det bevist. Ikke bare av og til, men jevnlig.
Tenk deg litt om hva det gjør med deg å få komplimenter og å bli oppmuntret av andre. Jeg tror at komplimenter er noe som ikke skal være noe man har fått, men noe man får stadig. Du skal ikke måtte tenke for å komme frem til sist gang du fikk et kompliment. Det beste tidspunktet for å gi noen et kompliment er NÅ. NÅ! Gi et kompliment eller en oppmuntring I DAG!
Hebreerne 3, 13
Dere skal heller oppmuntre hverandre hver dag, så lenge det heter «i dag», så ingen av dere skal la seg bedra av synden og bli forherdet.
Kunne du tenkt deg å levd i et samfunn som oppmuntring var en dagligdags ting? Hvor samfunnet ikke prøver å dra deg ned i søla hele tiden og den eneste måten å hevde seg på er å rakke ned på andre. Jeg vil bo i et slikt samfunn. I et samfunn hvor mennesker blir hørt, oppmuntret og løftet opp.
Moses skulle lede folket ut av ørkenen. En dag sa Gud til han at han likevel ikke skulle få se det lovede land. Da sier Moses til Gud at han må oppmuntre og styrke Josva. Han tenkte ikke på seg selv i første rekke, men Josva. Oppmuntringer skal ikke ha agendaer, det er noe vi gir. Ikke bare gi oppmuntringer der som du kan regne med å få de tilbake. Gi de til de ensomme, de fattige, de rike, gi det til alle!
Styrke og oppmuntring er noen ord som går veldig mye igjen i nytestamentet. Dette må jo ha vært viktig for Gud å få fram at vi skal være vennlige med hverandre og ikke være slemme.
Oppmuntringer er noe som er smittsomt. De blir gitt tilbake. Du får de rett i trynet. Hvis du føler at du aldri får noen oppmuntringer så tenk deg litt om. Gir du noen selv? Begynn å gi noen. Så ser du at du får noen tilbake selv. Hvis du sår så skal du høste!
Du får det du gir! Hvorfor skal vi ikke oppmuntre hverandre. Det viktigste er at du gir de fra hjertet. Det er ikke en tanke. Det er en aktiv gjerning. Når er en god tid å gi en oppmuntring? I DAG!
Hebreerne 3, 13
Dere skal heller oppmuntre hverandre hver dag, så lenge det heter «i dag», så ingen av dere skal la seg bedra av synden og bli forherdet.
Gjør dette til en daglig greie. Gjør det til en livstil. La det bli en del av kulturen rundt deg å gi oppmuntringer til de du er med.
Kunne du tent deg å være med på dette? Å bygge hverandre opp i stedet for å rakke ned på andre? Baktale litt mindre og oppmuntre mere?
Gi noen en oppmuntring i dag. Helt ufortjent helt uten baktanker eller en skjult agenda.
Så til slutt vil jeg gi deg dette:
Filipperne 2, 1-4
Om det da er trøst i Kristus, oppmuntring i kjærligheten, fellesskap i Ånden, om det finnes medfølelse og barmhjertighet, 2 så gjør nå min glede fullkommen: Ha samme sinnelag og samme kjærlighet, vær ett i sjel og sinn. 3 Gjør ikke noe av selvhevdelse og tom ærgjerrighet, men vær ydmyke og sett de andre høyere enn dere selv. 4 Tenk ikke bare på deres eget beste, men også på de andres. 5 Vis samme sinnelag som Kristus Jesus!
Husk at DU er verdifull!
![](<480:https://leisegang.no/filer/bilde-28-170x85.png, <768:https://leisegang.no/filer/bilde-28-250x158.png, >768:https://leisegang.no/filer/bilde-28-550x349.png)
Hvor er Jesus?
Hvor er Jesus akkurat nå? Det er det jeg har tenkt på de siste dager og uker forsåvidt. Han er borte vekk! Jeg kan ikke føle han, se han, høre han. Han er BORTE! Ting er så sinnsykt urettferdig! Jeg vil ha et nært og godt forhold med Jesus, men føler at det ikke er så lett når han ikke er HER!
Norge i dag!
Min Gud er god han ønsker ingen vondt, han ønsker at alle mennesker skal ha det godt, tilgi hverandre, slutte fred med hverandre og gjøre sitt beste for at det skal være fred på jorden.
Ikke en vond og grusom verden der en selv graver til seg alt av verdier og ønsker å ha æren for det, men deler av det en har og hjelper med det en har.
Samfunnet har fått så feil syn på ting spesielt i det siste synes jeg. Ta familien. Mann, kone og 1,6 unger det er det som er normalen. Nja.. Var normalen. Nå er det heller skilte foreldre og barna er en kasteball/premie. Jeg har ikke noe erfaring på dette men det er sånn jeg ser det i hvert fall. Familien er i forfall. Nå vil de ha igjennom at mann og mann kan gifte seg i kirka på samme måte som mann og dame. Og dette skal stortinget bestemme? Så de kan begynne å praktisere homofile ekteskap i kirka. Dette strider helt mot det bibelen sier.
Samfunnets holdning til feks. abort, mote, sex og mye annet er helt forvridd i forhold til det som bibelen sier. Moten sier jo tynnere jo bedre, abort er ikke drap og ha så mye sex som mulig med så mange som mulig. Jeg mener Rune Rudberg er en tulling! Disse tingene og mer er ikke i overensstemmelse med det Gud og Bibelen sier. Vanlige folk leser Bibelen hver dag gjennom oss kristne. Vi må gjøre Jesus mer synlig gjennom våre liv og handlinger. Ja, vi skal være I verden, men ikke AV verden. Dette vil si at vi ikke nødvendigvis skal gjøre alt det alle andre gjør men gjøre det bibelen sier.
Jeg sier ja til ekteskapet, mellom mann og kvinne. Ja til livslang kjærlighet. Ja til gode og sunne verdier. Det er dette som kan gi troen på kjærlighet, romantikk og livlangt ekteskap tilbake til til barn og unge. Ja til familier som er trygge for barna og de får en sunn og god oppvekst med begge foreldre.
Hva bruker jeg tiden min på? Bruker jeg den rett? Kan jeg bruke den annerledes? Hvordan vil Gud jeg skal bruke tiden min? Hva mener verden? Vil jeg forandre prioriteringene mine?
Dette er spørsmål som jeg har tenkt bittelitt på i det siste. Camilla Fjeldstad skrev en bra post om det. Jeg bruker garantert mye av min tid på ting jeg ikke burde brukt tid på! Facebook, MSN, data generellt og TV. Facebook tar utrolig mye tid. Det er rart med det at man kan bli avhengig av en nettside! Mens jeg skriver denne posten sitter jeg faktisk både på MSN og på Facebook mens jeg ser på TV! Jeg burde vel egentlig heller ha lest i bibelen og fått noe god input den veien, men hver gang tanken kommer så skjer det noe annet og så blir det bare med tanken. Ja jeg tror Gud vil at jeg skal bruke tiden min bedre. Endre noen ting sånn at jeg kommer nærmere han. Vil jeg forandre prioriteringene mine? Det er et helt annet spørsmål.
Gud er evig kjærlighet og han ønsker oss alt godt. Jeg kan komme til Jesus med alt, om det er nederlag eller seire. Han døde for meg! Jeg kunne bare ønske at jeg kunne gi 100% av livet mitt tilbake til han. At jeg forsto hva han ville med akkurat meg. Med mine feil og mangler. Han ville ha meg med til himmelen. Jeg er reddet, satt fri! Fra dødens lenker, fra evig pine! Klarer jeg å fatte dette? Egentlig ikke men jeg prøver. Jeg vet jeg skal til himmelen! Når jeg dør skal jeg ikke bare «forsvinne» jeg skal til evig fest i himmelen! Så herlig! Jeg kunne bare ønske at flere forsto hva Jesus gjorde på korset for de! Gud ofret sin egen sønn for all alle folkeslag kan komme til himmelen!
Ta verden men gi meg Jesus
Til vår biskop!
Kjære biskop Kvarme!
Takk for kampen for den rette tro og at homofilt samliv ikke er forenelig med Bibelen og kristendommen! Det står jo klart i 3. Mosebok 18/22 at homoseksualitet er en vederstyggelighet…så det er jo ikke noe å snakke om! Men nå trenger jeg noen råd om hvordan jeg skal leve etter Guds bud:
1.
Hver gang jeg brenner en okse som et offer, vet jeg at dette gir en duft som velbehager Herren(3.Mosebok 1/9). Problemet er naboene!
2.
Jeg ønsker å selge datteren min som slave(2. Mosebok 21/7). Med det prisnivået vi har i dag – hva mener dere er rett pris?
3.
I 3. Mosebok 25/44 står det helt klart at jeg kan eie både mannlige og kvinnelige slaver så lenge de er kjøpt i et nabo land. En venn av meg sier dette bare gjelder for svensker, og ikke dansker. Her trenger jeg litt hjelp – kan jeg eie dansker?
4.
Jeg har en nabo som insisterer på at han skal arbeide på sabatten. 2.Mosebok 35/2 er helt tydelig på at han skal drepes. Er jeg moralsk ansvarlig for å gjøre dette selv?
5.
En venn av meg mener at selv om det er en vederstyggelighet å spise skalldyr (3. Mosebok 11/10), så er homoseksualitet verre. Jeg er uenig!!
Hvem har rett?
6.
I 3. Mosebok 21/20 står det klart at jeg ikke må nærme meg Guds alter dersom jeg ser dårlig. Jeg innrømmer at jeg er nærsynt og bruker briller. Må synet mitt være helt perfekt eller opererer vi med litt slingringsmonn her?
7.
De fleste av vennene mine går til frisøren. De klipper håret på sidene og tar skjegget i kantene. Dette er tydelig en synd i Følge 3.Mosebok 19/27. Hvordan bør de straffes?
8.
Jeg har lest i 3. Mosebok 11/7-8 at jeg ikke må røre rester av en død gris, fordi det gjør meg uren. Kan jeg likevel spille fotball dersom jeg har hansker på?
9.
Min onkel har gård. Han synder mot 3. Mosebok 19/19 fordi han planter to ulike avlinger på samme jorde. Kona er ikke noe bedre, fordi hun går med klær som er laget av to ulike stofftyper (blanding av bomull og polyester). Han har også den uvanen at han banner mye. Er det virkelig nødvendig at vi samler hele byen for å steine dem (3. Mosebok 24/11-16)? Er det ikke like greit å brenne de til døde i et familieselskap – slik vi pleier å gjøre med mennesker som ligger med sine slektninger (3. Mosebok 20/14)?
Jeg vet dere har gått i dybden på denne type problemstillinger. Jeg er sikker på at dere kan hjelpe meg. Takk for påminnelsen om at Guds ord er evig og uforanderlig!!
Your Bible is…..
Stikkord
Matt. 18.20
Kirketjeneren satt og døste ved siden av kollektbøssa.
Det var en varm dag og en lang preken. Presten var ung og likte å høre sin egen stemme. Under en preken kan man som kjent godt sitte med gjenlukkede øyne uten å få dårlig rykte. Og kirketjeneren hadde rutine.
Dagens tekst var fra Matt. 18.20. «For hvor to eller tre er samlet i mitt navn, der er jeg midt iblant dem.»
Det knirket i døra. Ganske svakt riktignok… Kirketjeneren rynket pannen. Sikkert dåpsfolk… Men han tok feil. Det stod en neger i døråpningen. En høy, radmager neger. «Hysj,» sa kirketjeneren, «vet du ikke at dette er en kirke for hvite?»
Den andre svarte ikke, bare stod og stirret framfor seg med store, sørgmodige øyne.
«Ut med deg!» hveste kirketjeneren. «Vil du se å komme deg ut, din svarte gærning!»
Under alt dette hadde presten fortsatt å preke. Bare et par løftede øyenbryn viste at han la merke til det som skjedde. Men de som satt på de bakerste benkene, hadde snudd seg.
Negeren stod fortsatt ubevegelig. Men blikket hans begynte å gli over menigheten. Øynene flakket ikke, de søkte. En etter en møtte de blikket hans, en etter en vendte de seg bort. Så møtte presten øynene hans, og det ble stille i kirken.
Kirketjeneren var den første som brøt forhekselsen. I et sprang var han borte hos den formastelige. Og nå hvisket han ikke lenger.
«Ut!» skrek han. «Ut, din dumme svarting. Kan du ikke lese? Ser du ikke oppslaget på døra? Dette er en hvit kirke.» Han tok et godt tak i skulderen på den fremmede og ville dra ham med seg ut. Men negeren rikket seg ikke.
Menigheten knurret. Et par av mannfolkene reiste seg halvt opp. Presten kremtet. «Jeg tror det er best du går,» sa han, og så forlegent i golvet, «denne kirken er bare for hvite. Ingen fargede får slippe inn her.»
«Har dere ikke kjerker nok for dere sjæl?» var det en som ropte.
Kirketjeneren gjorde et nytt forsøk på å skyve negeren ut. To mann fra bakerste benk kom til for å hjelpe. «Få ham ut,» ropte en ung pike. «Se hvordan han står og stirrer på oss. Å Gud, få ham ut!» «De blir verre og verre for hver dag,» utbrøt en eldre dame. «Tenk at vi ikke kan få være i fred for dem selv her i kirken.»
En av mennene gikk tett opp til negeren, ristet knyttneven opp i ansiktet på ham og sa: «Sånne som deg skulle en binde etter bilen og trekke gjennom søla. Se og pell deg ut før jeg drar til deg!»
Negeren stod fortsatt like rolig, og den andre av de to mennene gjorde det som den første hadde lovet. Hele menigheten riste seg. En smal stripe blod rant nedover haken på negeren, men fremdeles hadde han ikke sagt et ord.
«Er du stum?» brølte han som hadde slått. «Svar når en hvit mann spør deg.»
Presten klubbet med salmeboka. «Vi må huske på at vi er i Guds hus,» stammet han. «Skynd dere nå og få ut dette mennesket, slik at vi kan fortsette.»
Kirketjeneren åpnet døra, og sammen med sine to hjelpere fikk han halvveis skjøvet, halvveis løftet negeren utenfor.
Forbipasserende stoppet nysgjerrig opp.
Snart var det samlet en hel liten flokk rundt kirketrappen.
«Skulle vært moro å gi deg en omgang,» sa han som ikke hadde slått, «bare for å høre om det var låt i deg.»
«Hva gjelder det?» ropte folk. «Hva er det som står på?»
«Denne forbanna svartingen kom inn og ville starte bråk i kjerka.»
Negeren var fortsatt taus, men øynene var blanke av tårer.
En kvinne lente seg fram og spyttet ham i ansiktet. «Det pakket,» hveste hun, «de skulle henges alle sammen.»
Flokket presset seg stadig nærmere. «La oss begynne med han der!» var det en som ropte. «La oss dukke ham i tjære og sette fjær på ham!»
«Faen ta det skabbete pakket.»
Men nå dukket det opp to politimenn. Bevæpnet med køller og pistoler brøytet de seg vei gjennom flokken av tilskuere, tok obligatorisk judogrep på negeren og førte ham bort til en ventende bil.
Samme kveld ble han erklært skyldig i gudsbespottelse og dømt til døden av en enstemmig jury.
Bøddelen sa etterpå til sin kone: «Det var et merkelig menneske. Han sa ikke et eneste ord under hele rettssaken. Bare stod der og så på oss med disse store, varme hundeøynene sine. Men selv om han var aldri så mørk i huden, tror jeg ikke han var ordentlig neger. En slags bastard kanskje. Men du skulle sett hendene hans! Han hadde et dypt sår i hver håndflate – som om noen hadde moret seg med å drive nagler gjennom dem. Stakkars jævel.»
Teksten er hentet fra Tor Åge Bringsværd: Rundt solen i ring (1967)